Ekonomické cíle budoucí vlády v koaliční smlouvě jdou správným směrem, přesný popis cesty ale stále chybí
Češi musejí doufat, že formující se kabinet má v šuplíku nebo brzy připraví detailněji rozpracované návrhy reforem, které se pak podaří dotáhnout do konce. | foto Michal Čížek, týdeník Hrot
Čtení předvolebních programů politických stran muselo každého člověka s alespoň minimálním ekonomickým vzděláním vysloveně bolet. Vládnoucí ANO ještě přitvrdilo v populismu a snad v obavách z přiznání nepříjemné pravdy mu v tom zdatně konkurovala i většina opozičních stran. Budeme šetřit, ale nikoho to nebude bolet, dala by se shrnout hlavní myšlenka.
Nyní, pár týdnů po volbách, už známe velmi pravděpodobnou podobu budoucí vlády, kterou budou tvořit obě opoziční koalice. Z dohodnuté koaliční smlouvy jistě nelze dělat dalekosáhlé závěry a není namístě hanět nového ministra financí ještě předtím, než nastoupí do úřadu. Jestliže před volbami se nicméně nad nekonkrétností návrhů reforem dalo mávnout rukou s odkazem na populismus, nyní začíná vyvolávat přece jen jistou nervozitu.
Pokud shrneme ekonomické části smlouvy a mediální výstupy pravděpodobných příštích ministrů, stále chybí mnoho informací o tom, jak chce nová vláda otočit dluhovou skluzavku mířící řeckým směrem. Pouze v obrysech se dají také odhadovat dopady důchodové reformy i některých dalších klíčových témat, jež kabinet Petra Fialy bude muset řešit.
Celý článek je dostupný předplatitelům týdeníku Hrot