Supové startupů: Zavírání neúspěšných firem „na klíč“ je výborný byznys
Schopnost rychle a ekonomicky ukončit činnost startupu, který nesplnil naděje, je stále žádanějším tržním artiklem. Vznikají proto startupy, které ukončují činnost jiných startupů.
ilustrační foto | Shutterstock.com
Jednou z největších ironií světa rizikového kapitálu je, že investoři v poslední době podporují startupy, jejichž činnost spočívá v tom, že činnost jiných startupů (nejlépe těch, v nichž má dotyčný investor peníze) ukončí. Dává to stejný smysl jako sup nebo hyena: samo o sobě to nic netvoří, ale pomáhá to přesměrovat kapitál tam, kde naděje na tvorbu – rozuměj výdělek – existuje.
Investoři hledají způsoby, jak svým partnerům zajistit výnosy a zároveň pomoci zakladatelům startupů (obvykle lidem s velkou dávkou fantazie a různou dávku smyslu pro podnikání) rychleji pokračovat v činnosti.
Devadesát procent krachů
Vzhledem k vysoké míře neúspěšnosti startupů (odhady se pohybují okolo 90 procent) se zdá, že o potenciální zákazníky pro společnosti, které se specializují na ukončování činnosti jiných firem, není nouze.
Graf: důvody ukončení činnosti startupů
Hrot24, Pavel Svatoš
Jak si nedávno posteskl jeden investor na síti X (někdejším Twitteru): „Ukončení činnosti je smutné, emotivní a dost těžké. Když se k tomu přidá právní, finanční a logistická práce, je to dvojnásobná bolest. Soucítím se zakladateli, kteří tím procházejí.“
Pro letošní rok to je bolest typická. Zatímco v roce 2021 byl trh zaplaven rizikovým kapitálem, od té doby nových peněz po celém světě ubylo.
Například server Crunchbase nedávno identifikoval vzorek 28 soukromých společností, které mají špičkové ocenění v minimální výši miliardy dolarů, ale již několik let od investorů nevybraly ani pětník. Podle údajů společnosti Pitchbook loni v USA zaniklo přibližně 3200 soukromých společností podporovaných rizikovým kapitálem. Letos to podle všeho nebude lepší.
Poučení investoři
I proto začali investoři podporovat startupy, které pomáhají jiným startupům podporovaným rizikovým kapitálem vracet nevyužitý kapitál, dražit či jinak se zbavovat svých aktiv nebo se prodat úplně, aby mohly ukončit činnost.
Firma Sunset tento týden oznámila, že získala 1,45 milionu dolarů v počátečním financování, převážně od „andělských investorů“. Konkurenční subjekt SimpleClosure, jehož slogan zní „Zavírat je na ho*no“ (Shutting down sucks), uvedl, že získal během šesti měsíců 5,5 milionu dolarů. Obě společnosti tvrdí, že proces uzavření společnosti je díky nim dostupnější, rychlejší a méně komplikovaný. Také startup Carta (zabývá se správou kapitálu) prozradil, že se do pouští do nového byznysu, a to s novou nabídkou nazvanou Carta Conclusions.
O úplně nový byznys v pravém slova smyslu nejde. Více se však o něm mluví. Martin Pichinson, spoluzakladatel společnosti Sherwood Partners, která už od krachu internetové horečky (dot-com bubble) v roce 2000 pomáhá začínajícím firmám ukončit činnost, to popisuje následovně: „V tomto odvětví bude více neúspěchů, ale investoři rizikového kapitálu jsou dnes dost chytří na to, aby své ztráty snížili.“
Jeremy Jonker je spoluzakladatelem a šéfem firmy Infinity Ventures, jež právě obstarávala poslední financování SimpleClosure. Podle něho existuje „významný nárůst“ startupů, jež se dostaly do existenčních potíží. „Tyto startupy získávaly peníze při solidních valuacích, ale nedorostly úrovně potřebné k získání dalšího kapitálu,“ uvedl pro server TechCrunch.
„Teď mají dilema, zda se snažit o získávání dalších peněz i při sníženém ocenění, prodat společnost nebo případně podnikání ukončit. Myslím si, že SimpleClosure nabízí dobrou službu – a každým dnem se poptávka po ní bude zvyšovat.“
Podle Jonkera řeší SimpleClosure historicky „neprůhledný, manuální a těžkopádný proces, který se významně mění podle toho“, v jakém odvětví a v jakém státě působí. „Spousta společností provádí prodeje aktiv, o kterých prostě není slyšet,“ dodává: „Ukončení činnosti společnosti je tak trochu tabu, přestože v USA každoročně zkrachuje více než milion podniků.“
Vlastní zkušenost platí
Stejně jako v mnoha podobných případech, některé z těchto „supích“ startupů vznikly na základě osobních zkušeností. Zakladatelé zmíněné společnosti Sunset – Brendan Mahony a Grant Rheingold – se museli sami vypořádat s předchozím neúspěšným podnikáním a rozhodli se, že musí existovat lepší způsob.
Mahony v roce 2017 založil společnost Toybox, absolventskou firmu Y Combinatoru (amerického podnikatelského akcelerátoru), a v roce 2020 ji prodal. Poté založil další společnost Contrast, která o rok později ukončila činnost. Společně Mahony a Rheingold založili firmu Second Spoonful, která skončila rovněž po roce. Jejich cílem je proto nyní ukončovat činnost firem na klíč – vyřízením všech právních, účetních a provozních aspektů, které jsou s tímto procesem spojené.
„V prosinci (2022) se na mě obrátila skupina přátel z Y Combinatoru i odjinud a žádala mě o radu,“ řekl Mahony. „Takže jsem začal tím, že jsem pomáhal přátelům a povídal si s nimi o některých věcech, které jsem se naučil díky konci vlastního byznysu.“ Grant měl podobnou zkušenost, a tak spolu loni v srpnu založili Sunset.
Lze si snadno představit, že pokud budou startupy krachovat podle očekávání, nebude mít tento nový servis problém etablovat se. V takovém případě se můžeme nadít toho, že všichni noví rizikoví investoři budou požadovat jeho záruky již předem, v prvních fázích financování svých vyhlédnutých koní, jako jistou formu pojištění.
Pokud to bude fungovat, lze očekávat rozšíření této praxe i mimo startupovou scénu. A to by skutečně mohlo pomoci alokovat kapitál tam, kde je ho třeba. Každopádně by to bylo užitečnější než většina toho, co nabízejí krachující startupy samotné.