Pao Fan byl nejúspěšnější postavou čínského finančnického světa. Pak zmizel – a trh to vnímá jako výhrůžku.
Jeden z předních čínských bankéřů, miliardář Pao Fan zmizel. Firma China Renaissance uvedla, že se jí již několik dní nedaří předsedu a výkonného ředitele společnosti kontaktovat. Oznámení firmy obnovilo obavy ohledně možného dalšího pronásledování vlivných osobností v oblasti finančnictví a moderních technologií čínskými úřady. | foto Profimedia.cz
V květnu 2021 se skupina čínských bank dohodla, že půjčí 300 milionů dolarů investiční bance China Renaissance. Jednou z podmínek bylo, že pokud zakladatel Renaissance Pao Fan přestane být jejím největším akcionářem nebo předsedou představenstva, mohou požadovat předčasné splacení.
Dnes, po necelých dvou letech, budou právníci tuto klauzuli pořádně zkoumat. Pao minulý čtvrtek zmizel. Když to banka oznámila, celý čínský technologický průmysl – jejž Pao pomáhal budovat – se otřásl v základech.
Děsivý okamžik
Osud Paa a jeho společnosti, která byla po léta ústřední silou financování čínské technologické branže, je klíčovou zkouškou postoje Pekingu k tomuto odvětví. Vládní zásah již před dvěma lety odstavil šéfa Alibaby Jacka Maa, zdecimoval obrovský ziskový vzdělávací průmysl a zasáhl investice po celém světě.
„Otázka zní, jestli se to rozšíří,“ řekl listu Financial Times Desmond Shum, autor knihy Red Roulette, jež shrnuje jeho zkušenosti z dlouholetého angažmá v čínském finančnictví. „Pro tu branži je to velmi, velmi děsivý okamžik.“
Když Pao v roce 2018 dovedl China Renaissance na hongkongskou burzu, pro technologický průmysl pevninské Číny to byl vrchol. Banka na něm vydržela tři roky. Pak se věci začaly komplikovat.
Padesátník Pao započal svou kariéru jako bankéř se specializací na fúze a akvizice u Morgan Stanley a Credit Suisse; později pracoval jako vedoucí strategie ve společnosti AsiaInfo Technologies, která poskytuje software asijským podnikům a v roce 2000 se stala součástí indexu Nasdaq newyorské burzy.
V roce 2005 spustil China Renaissance, aby vydělal na rychle rostoucím technologickém průmyslu. Jeho úspěch částečně pramenil z osobních vztahů s mnoha budoucími čínskými technologickými miliardáři, kteří začínali právě u Morgan Stanley a Credit Suisse.
Banka brzy nabízela vycházejícím technologickým hvězdám fúze/akvizice a primární emise akcií. K jejím klientům patřila dnešní smetánka: Tencent, Alibaba i Didi. Její konzultační byznys měl do června 2020 na kontě přibližně 980 transakcí v hodnotě 146 miliard dolarů.
Utahování šroubů
China Renaissance se rozhodla nesoutěžit s globálními obry typu Goldman Sachs ani s čínskými (polo)státními finančními domy a zaměřit se výlučně na technologický a zdravotnický sektor. Toto Paovo rozhodnutí vyneslo ústav na vrchol čínského investičního bankovnictví.
Pak se však začaly projevovat dopady vládního regulačního zásahu proti technologickému sektoru. Tržby v první polovině loňského roku meziročně klesly o více než čtyřicet procent; ze zisku 1,2 miliardy jüanů (necelých 3,9 miliardy korun) za první polovinu roku 2021 do ztráty 154 milionů (necelá půlmiliarda korun).
Pro China Renaissance by Paova nepřítomnost mohla být zničující. Akcie banky v pátek po zprávách o jeho zmizení uzavřely téměř o třicet procent níže a po víkendu pokles dále pokračoval.
Vývoj ceny akcií banky China Renaissance na hongkongské burze (v hongkongských dolarech): po zprávě o zmizení šéfa Pao Fana ztratily nejméně třetinu hodnoty.
Zdroj: Morningstar.com
Pao je tváří banky a hlavním dealmakerem, který láká klienty a dává dohromady komplikované obchody, jež vynesly miliardové jmění nejednomu z čínských podnikatelských lídrů. Bez něj by se nebyly uskutečnily důležité fúze v tamním technologickém průmyslu, díky nimž získaly firmy Meituan (rozvoz jídla), Dianping (recenze restaurací), Didi (taxislužba) a Kuaidi (jízda na koni) prominentní místo na trhu.
V roce 2017 vytvořila China Renaissance strategické partnerství s ICBC International, divizí státní banky ICBC. ICBC International poskytla investiční bance úvěrovou linku ve výši 200 milionů dolarů krytou zastavenými akciemi China Renaissance, přičemž stanovila, že vypůjčené prostředky budou splaceny brzy po jejím kotování v Hongkongu.
Cchung Lin, hlavní postava v této dohodě, se později v roce 2020 připojil k China Renaissance a donedávna byl jejím prezidentem a vedoucím její divize cenných papírů. Bylo to poprvé, co China Renaissance zaměstnala dobře propojeného bankéře s těsnými vazbami na čínský státní bankovní systém. A mohla to být osudná chyba.
Toxický kolega?
V září loňského roku požádal čínský regulátor obchodu s cennými papíry Cchunga, aby přišel na „diskusi ohledně dohledu“. O tři dny později Cchung v tichosti opustil klíčové pozice v oddělení cenných papírů; vzápětí jej úřady zadržely. Aniž by kdo co komu řekl, jeho jméno se mezi členy vedení uvedenými na webových stránkách China Renaissance prostě přestalo objevovat.
Je možné, že Paovy problémy by mohly souviset s Cchungovými, nebo že jde o prosté další utažení šroubů ze strany vlády směrem k mocnému technologickému sektoru, nebo že se jedná o něco ještě jiného. A právě ta nejistota je to, co investory tíží nejvíce.
V prohlášení o šéfově zmizení se China Renaissance snažila minulý týden dopad jeho nepřítomnosti na společnost bagatelizovat. Uvedla, že si není vědoma žádných informací, které by naznačovaly, že jeho „nedostupnost souvisí nebo by mohla souviset s podnikáním a/nebo provozem skupiny“.
Čínský exfinančník Shum to vidí jinak. „Kdokoli v Číně dnes v oboru působí, stáhne se,“ řekl pro Financial Times. „Kdybych v něm působil já, zemi bych opustil.“