Kdo vsadil na klasické retailové tituly, vydělal za poslední rok krásné peníze.
Fronta do obchodu Primark na Václavském náměstí | Profimedia.cz
Fronty před nově otevřeným obchodem Primark na Václavském náměstí sice mnozí komentovali s úsměškem, ten však víc než co jiného prokazoval neznalost samotných posměváčků. Kdekoli na světě, kde původem irský řetězec s levnými oděvy a bytovými doplňky po často mnohaměsíčních uzávěrách znovu otevřel obchody, stály fronty. Nikoli nepodstatný detail: Primark nikde neprodává nic online, ale pouze v kamenných obchodech.
A ani trochu se za to nestydí. Zadávat ohromná kvanta jednoduše vyrobitelného textilu do asijských továren, kde pět tisíc měsíčně je velmi pěkná mzda, sice nevypadá na zápis do pamětní knihy ESG, tento obchodní model ale podle všeho nejen funguje. Když zrovna nejsou obchody zavřené kvůli pandemii, nemá o koupěchtivé zákazníky nouzi: na metr čtvereční prodejní plochy dovede dělat násobky obratu ve srovnání s konkurencí zvučnějších jmen.
Ono je vůbec zajímavé, jak se odepisovaný klasický maloobchod často dokázal adaptovat na nové poměry a jak se alespoň prozatím nenaplňují předpovědi jeho brzkého konce pod tlakem hbité konkurence, která byla od začátku postavená na online prodeji. Multikanálová, hybridní řešení slaví úspěchy. Největší hráč západní e-commerce Amazon začal podle seriózních zdrojů, jako je The Economist, zvažovat, že by zkusil v Ohiu a Kalifornii otevřít obchodní domy, které platily za fosilie z nejodepisovanějších.
Celý článek je dostupný předplatitelům týdeníku Hrot