Kombinace důležitého článku, rozhodnutí uvážlivého generála a běžný přešlap dostala amerického prezidenta pod větší tlak než impeachment.
„Musíme odvrhnout a pohnat k odpovědnosti ty, kdo zesměšňují naši ústavu,“ řekl generál James Mattis na prezidentovu adresu. | Profimedia.cz
Ten příběh začal ve zdánlivém bezpečí sedmdesát let staré historie. Mladý východoněmecký komunista Wolfgang Leonhard, vychovaný ve 30. letech v Sovětském svazu a po válce rozčarovaný neschopností vlastní partaje vzdorovat Stalinovi, se v roce 1949 rozhodl emigrovat. Příběh jako mnoho jiných – nebýt toho, že jeho spolubydlícím v moskevské škole pro děti zahraničních komunistů byl Markus Wolf, pozdější zřejmě nejslavnější komunistický špion ve službách východoněmecké Stasi.
Kolaborantská analogie
Leonhardův osud by zůstal stranou pozornosti, nebýt článku, jejž na prominentním místě otiskl minulý týden americký měsíčník The Atlantic. Jeho autorkou je první dáma moderní historie Anne Applebaumová (jinak manželka polského exministra zahraničí Radka Sikorského) a Leonhard i Wolf v něm slouží jako předehra k velmi aktuálnímu dění.
„Vyrostli uvnitř sovětského systému a byli vychovaní komunistickou ideologií,“ píše Applebaumová o obou východních Němcích. „Oba přijali za své stejné hodnoty a oba věděli, že jejich strana tyto hodnoty podrývá. Oba věděli, že systém, naoko dbající o rovnoprávnost všech, je hluboce nespravedlivý a krutý. Oba jasně rozeznávali rozdíl mezi propagandou a skutečností. A přesto se jeden z nich stal špičkovým kolaborantem, zatímco druhý nedokázal zradu svých ideálů přenést přes srdce. Proč?“
Celý článek je dostupný předplatitelům týdeníku Hrot