O tom, z čeho budeme v budoucnu nejlépe vyrábět energii, už teď rozhodují banky, fondy a velcí i malí individuální investoři.
Zatímco obnovitelné zdroje prokazují každým rokem skokový nárůst své efektivity, budování tradičních jaderných zdrojů se překonává v délce průtahů a nárůstech rozpočtových nákladů. | Tomáš Novák týdeník HROT
Rok 2021 se zapíše do dějin. Aspoň do těch klimatických. Investice do obnovitelných zdrojů by totiž poprvé v historii měly ukousnout největší díl z energetiky, a předstihnout tak dosud vedoucí výdaje na těžbu ropy a plynu. Podle prognózy globální investičně-bankovní společnosti Goldman Sachs by do slunce, větru, biopaliv a dalších zelených zdrojů měla napřesrok jít už čtvrtina všech energetických investic. Během deseti let by jejich hodnota mohla činit 16 bilionů dolarů. Pro srovnání, vloni astronomický schodek státního rozpočtu USA činil „jen“ jeden bilion.
Dukovany budou vysávat
Zatímco ve vyspělých ekonomikách získávají obnovitelné zdroje navrch, u nás vláda vyškrtla solární energetiku ze zdrojů, které budou moci soutěžit v aukcích o nabídku na trhu. Koncem dubna navíc vláda přiblížila dostavbu jaderného bloku v Dukovanech. Na jedné straně je pochopitelné, že je třeba hledat bezpečné řešení dodávky energie v době, kdy se tlumí fosilní zdroje. Na druhé straně tím stát nejen rezignuje na tržní řešení, ale do budoucna naše peněženky nešetří, ale vysává.
Netržní podpora jádra cenovými kompenzacemi bude zdražovat elektřinu, respektive zatěžovat daňové poplatníky. Je to vlastně stejný princip jako v případě dřívější tolik kritizované podpory solární energetiky zákonem z roku 2005. Oba zdroje si tak jen prohodí role. Naopak vyloučení solární energetiky z možnosti soutěžit v aukcích o nejvýhodnější dodávku elektřiny je podpásovka, která jde nejen proti trendu, ale opět nevede k tlaku na efektivitu, a tudíž ani k optimálnímu poměru výkon/cena.
Celý článek je dostupný předplatitelům týdeníku Hrot