Představa, že umělá inteligence v některých oblastech zcela nahradí nás, lidi, je docela lákavá. Třeba vedení ministerstva vnitra si o takovou náhradu říká už několik měsíců. I když v tomto případě by nemusela být umělá, stačila by vlastně jakákoli. Možná by i lepší práci odvedl i průměrný chatbot, jaký má ve svém arzenálu většina bankovních ústavů. Člověk by pak nemusel poslouchat šaškárny typu: Chtěl jsem letět do Moskvy... Ne, vlastně nechtěl... To byla jen finta a to číslo s těma vakcínama taky nesedí.
Ale teď vážně. Umělá inteligence začíná čím dál víc ovlivňovat svět lidí. Někdy jsou to jen hračky, třeba oživování historických fotografií, jindy tak zásadní oblasti jako autonomní řízení nebo vojenská technika. A už teď je jasné, že autonomními vozy nebo chytrými domácnostmi to neskončí a bude nutné vyřešit několik nepříjemností, které jsou s nástupem AI spojeny.
Jednou z těch zásadních je bezpečnost. Nikdo asi nechce, aby AI rozhodovala o tom, jestli je kvůli počasí vhodné vyrazit ven, nebo dokonce zda vaše existence má, nebo už nemá nějaký přínos pro společnost. Další otázkou je, jak se s nástupem umělé inteligence vyrovnají lidé. Některé odpovědi na tyto otázky najdete v tématu nového vydání týdeníku Hrot.
Celý článek je dostupný předplatitelům týdeníku Hrot