Nový a krásný mokřad aneb To nejlepší, co je možné vidět na východním okraji Prahy.
Lítožnice | Tomáš Novák týdeník HROT
Mezi Dubčí a Dolními Počernicemi je hned vedle vysoce zatížených dopravních tepen, na dohled od komínů městské spalovny a uprostřed „zahušťování prostoru“ bytovou výstavbou hned několik míst, která patří k tomu nejlepšímu, co lze na východním okraji Prahy z přírodovědeckého hlediska vidět. O rezervaci Pískovna s její „amazonskou atmosférou“ jsme už psali, ale Dolní Počernice se svým parkem a rybníkem, několika dobrými restauracemi a mikropivovarem vůbec stojí za návštěvu.
Na jedné straně se nad rybníkem klene most na Jižní spojce a na další hraničí s velmi frekventovaným železničním koridorem. Málokdo by to čekal, ale právě tady můžete z projíždějícího pendolina sledovat početnou hnízdní kolonii volavek. Dolní Počernice připravují na svých pozemcích i rozsáhlý areál, kde budou vysazeni zubři z pražské zoologické zahrady.
Do té doby, než se tak stane, nabízí ve správný čas asi nejsilnější zážitek vodní nádrž Slatina u Dubče, kde na konci léta chodí nocovat do rákosin hejna vlaštovek a špačků. Na tom by nebylo nic zas tak divného, kdyby se těch špačků neslétalo najednou třeba 150 tisíc nebo 200 tisíc a nevytvářeli naprosto fantastické a neustále se měnící obrazce, které dovedou opravdu zatemnit kus oblohy.
Celý článek je dostupný předplatitelům týdeníku Hrot