Jsme tady spokojení, říkají obyvatelé nejlepší vesnice loňského roku
Možná to je republikový unikát. Když se radnice v Kostelní Lhotě ptala svých obyvatel, jak se jim v jejich obci žije, více než devadesát procent zaškrtlo, že jsou zde spokojení
V Kostelní Lhotě musí být kostel jako vymalovaný. Hlavní část rekonstrukce už má za sebou, varhanář Ivan Bok právě opravuje nástroj z počátku 20. století. | foto Tomáš Novák, týdeník Hrot
Před místním kostelem Nanebevzetí Panny Marie ve středočeské Kostelní Lhotě je vysázena řada dvanácti růží. Každá připomíná důležitou událost posledních let či významné návštěvy. Svůj keřík tu má například někdejší ministryně školství Kateřina Valachová (ČSSD) nebo členky Stálé komise Senátu pro rozvoj venkova. Poslední dvě růže se vztahují k zatím největšímu úspěchu obce, kdy se v uplynulém roce stala absolutním vítězem soutěže Vesnice roku. Jednu růži zasadila sama obec k upomínce této události, druhou starostové z finálového kola soutěže.
„Vesnice roku je opravdu náš dosavadní vrchol,“ říká starosta Tomáš Drobný. Je místní rodák, a i když jednu dobu žil v Praze a Poděbradech, nakonec se do Kostelní Lhoty vrátil. V komunálních volbách v roce 2010 dostal bezmála tři stovky preferenčních hlasů, nejvíc ze všech kandidátů. Od té doby zde starostuje a zdá se, že ještě dlouho bude: v loňských komunálních volbách dostalo jeho sdružení Za rozvoj Kostelní Lhoty přes osmdesát procent hlasů a Tomáš Drobný ještě o pár desítek preferenčních hlasů více než před třinácti lety.
To, že je zde většina lidí spokojená, dokládá i několik let stará anketa. Více než devadesát procent obyvatel v ní zaškrtlo, že je plně nebo spíše spokojených. A dokládá to také vztah lidí k místnímu kostelu, u něhož vzniklo zmiňované Rosarium. V dotazníku měli vyplnit, co by měla obec především udělat, přičemž rekonstrukce kostela skončila na prvním místě – byť v obci s necelými devíti sty obyvatel nenajdete mnoho věřících. Jenže kostel je jasnou místní dominantou, a pokud má obec kostel dokonce v názvu, je na něj logicky upřená velká pozornost.
Kostel byl jedničkou
Církevní objekt už má za miliony korun zásadní část rekonstrukce za sebou, ale i uvnitř se ještě pracuje. Dokonce se na ní podíleli místní obyvatelé. Na obecním účtu se sešlo asi 400 tisíc korun. „A lidé pořád posílají,“ říká starosta Drobný. Část peněz posloužila na opravu hodinového stroje a ciferníků na věži kostela, z další části se právě opravují varhany, které vznikly v roce 1906 ve známé pražské dílně Josefa Rejny a Josefa Černého. Varhanář Ivan Bok si právě připravuje materiál pro další práci, ale pak usedne ke klávesám a předvede, jak historický nástroj zní. „Tady ta píšťala je ucpaná,“ říká po chvilce. „To se musí všechno vyčistit,“ dodává.
Když porota soutěže Vesnice roku zdůvodňovala, proč zatím poslední titul zamířil právě do obce nedaleko Nymburka a Poděbrad, zmínila také bohatý společenský život. „V současné době žije v obci 875 obyvatel. Ti se podílejí na bohatém kulturním a společenském vyžití během roku. Mezi nejvýznamnější akce patří Staročeské máje, Lhotský masopust, Otevírání svatomartinských vín, Slavnosti piva nebo Mikulášská nadílka v kostele,“ konstatovala porota.
Vítězství ve Vesnici roku není jediné ocenění, které Kostelní Lhota získala. Jedna zeď v kanceláři starosty je téměř celá ověšená různými diplomy a stuhami. Obec například už v roce 2016 dostala takzvanou Zelenou stuhu za svůj přístup k zeleni. Kostelní Lhota vyhrála nejen díky výsadbě v ulicích, ale i díky projektům školního arboreta nebo mateřské školy v přírodním stylu.
„To tehdy ještě nebylo až tak běžné,“ říká starosta. Komise ocenila také aleje, cyklostezku nebo péči o půlhektarový rybník na návsi. Roli sehrál rovněž celkový dlouhodobý přístup a koncepce údržby zeleně v obci včetně práce dobrovolníků při pravidelných výsadbách stromů.
Díky tomuto triumfu pak Kostelní Lhota postoupila do evropského finále soutěže Entente Florale Europe 2017 – Evropská kvetoucí sídla, kde ve své kategorii získala stříbrnou medaili. Po pětileté odmlce se obec znovu přihlásila do Vesnice roku a byl z toho zmiňovaný celkový triumf. „Bylo to pro nás velké překvapení,“ vzpomíná starosta Drobný, který více věřil tomu, že by mohli uspět v dílčí kategorii oceňující spolkový život. Vítězství ve Vesnici roku pro Kostelní Lhotu současně znamená, že se spolu s obcí, která vyhraje letos, dostala do evropského finále v roce 2024.
Jako Václavské náměstí
Kostel Nanebevzetí Panny Marie, na jehož rekonstrukci se podílejí i místní obyvatelé, tvoří spolu s farou, která byla přestavěna na radnici, a základní školou historické centrum obce. Zajímavostí je, že místní náves je stejně dlouhá jako Václavské náměstí, a Tomáš Drobný si samozřejmě nemůže odpustit „rýpnutí“, když říká, že to v Praze odkoukali právě od Kostelní Lhoty.
Na opravenou školu je starosta obzvlášť pyšný, v plánu má její rozšíření a přeměnu malotřídek na plnohodnotný první stupeň základní školy, kde by každý ročník měl vlastní třídu. Současně si nedělá moc velké iluze, že by se právě jemu podařilo získat potřebnou dotaci na přístavbu. Ostatně dotace jsou alfou a omegou zdejšího zvelebování a dalšího rozvoje. Například na rekonstrukci kostela se jich podařilo „urvat“ hned několik včetně ekologického příspěvku na vybudování retenční nádrže, která sbírá dešťovou vodu, s níž se posléze zalévá nejbližší okolí svatostánku. Mimochodem, za rekonstrukci kostela si radnice vysloužila pochvalu od památkářů coby zdařilý příklad opravy historické stavby.
Družinářka Markéta Holešovská míří na kole do práce ve zdejší základní škole. Je místní rodačkou a v obci je spokojená.
foto Tomáš Novák, týdeník Hrot
Rozšíření školy vyjde i s daní na více než třicet milionů korun. „Očekávám ale, že žádostí o dotace z ministerstva financí bude ohromný přetlak,“ odhaduje Tomáš Drobný. Chce se pojistit pro variantu, že by obec potřebnou sumu nedostala, a sejít se s okolními starosty, aby si zmapovali, jak kdo má případně volno ve svých školách.
Obec letos čeká ještě jedna velká investice: stavba místní komunikace včetně osvětlení, vodovodu či kanalizace k novým stavebním pozemkům na východním okraji Kostelní Lhoty. Vyjde zhruba na 25 milionů korun a vedle radnice se na ní podílejí i soukromníci – stavební pozemky jsou totiž zčásti obecní a zčásti privátní. K prodeji zde bude dvacítka parcel a starosta Drobný je zvědavý, jaký o ně bude zájem. Při koronavirové pandemii mu telefon vyzváněl hodně často – zájemců o rodinný dům bylo až neuvěřitelně. Teď v ekonomické krizi ale nastal zřetelný útlum.
Až tisícovka obyvatel
Obec má do budoucna vyhlédnutých dalších několik desítek parcel na rodinnou výstavbu. Zatímco mnoho jiných vsí po celé zemi se potýká s úbytkem obyvatel, v Kostelní Lhotě lidí přibývá. Když byl Drobný před třinácti lety poprvé zvolen starostou, žilo zde osm set obyvatel, od té doby se jejich počet zvýšil přibližně o osmdesát. Podle starosty je možné postupně navýšit počet obyvatel až k tisícovce. „Rosteme pozvolna, tak o deset až patnáct lidí ročně,“ říká Drobný, podle něhož tady většina rodáků zůstává a nestěhuje se pryč. „Například z mé generace tak devadesát procent lidí,“ konstatuje pětačtyřicetiletý starosta.
Výhodou Kostelní Lhoty je, že leží nedaleko Prahy, ale i Poděbrad nebo Nymburka. Lidé nemají problém sehnat práci, takže nezaměstnanost v obci je podprůměrná. Z hlavního města sem jezdí autobus integrované dopravy, někteří ale raději popojedou do Peček, kde je vlaková zastávka. Starší děti, které dojíždějí do školy v nedaleké Sadské, zase mohou využít nově vybudovanou cyklostezku. Vedle Kostelní Lhoty navíc vede hradecká dálnice, po které to je na okraj Prahy v plynulém provozu asi půl hodiny.
Blízkost hlavního města má ovšem i nevýhody. Především jsou celkem drahé stavební pozemky. A rovněž dálnice se ke Kostelní Lhotě poměrně dost přibližuje, takže za příznivého větru se hluk z projíždějících aut nese až na konec vsi. Starosta se zatím marně pokoušel o to, aby na tomto úseku dálnice byla vybudována protihluková stěna, má ale v plánu zalesnit prostor mezi autostrádou a Kostelní Lhotou. Věří také, že se mu protihlukovou stěnu nakonec podaří prosadit v souvislosti s plánovaným rozšířením dálnice o jeden pruh na každé straně.
Na druhou stranu, dálnice odvedla podstatnou část tranzitní dopravy. „Vzpomínám si, když jsem byl malý kluk, že tu bývaly kolony aut až do Poděbrad,“ konstatuje Tomáš Drobný. Hřmotné kamiony ale z hlavní silnice úplně nezmizely – některé tudy projíždějí, aby se vyhnuly mýtu na dálnici. Jednou z dalších výhod je, že ve vesnici není žádný velký průmyslový podnik, nebo dokonce průmyslová zóna, které by přitáhly ještě více nákladní dopravy.
Hala či dům pro seniory
Markéta Holešovská je místní rodačka a život v Kostelní Lhotě si pochvaluje. Je tady spokojená. „Jsme zelená obec. Les z jedné strany, les z druhé strany,“ vypočítává jednu z výhod žena, která pracuje jako družinářka na základní škole. Líbí se jí také soudržnost místních obyvatel, kteří chodí na různé společenské akce. Její manžel je instalatér a o práci rozhodně nouzi nemá.
Někteří místní obyvatelé si ale stěžují na jediný obchod s potravinami, který provozuje vietnamská komunita. Mají výhrady k tomu, jak se někdy k zákazníkům chovají nebo že nabízejí i nekvalitní sortiment včetně starého pečiva. Starosta o tom samozřejmě ví. Kvůli zpětné vazbě občas zajde do jedné ze dvou místních hospod, aby si vyslechl, co lidi momentálně nejvíc štve. „Nikdo asi nebude spokojený na sto procent,“ uznává Tomáš Drobný. Uvědomuje si, že v obci některé služby chybějí, například dobrá pekárna, i když si nedělá iluze o tom, jestli by se uživila. Rád by začal pořádat pravidelná veřejná setkání s občany, kde by se lidé mohli ptát na všechno, co je zajímá.
Na titul Vesnice roku bude upomínat cedule, pro niž už starosta Tomáš Drobný vybral místo na venkovní zdi místní radnice.
foto Tomáš Novák, týdeník Hrot
V obci před pár lety vzniklo komunitní centrum se společenským sálem a knihovnou, ale vychovatelce Holešovské zde chybí také větší sportovní hala. V Kostelní Lhotě má sport velkou tradici. Například se tady narodil Jiří Musil, který byl vyhlášen nejlepším tuzemským volejbalistou 20. století a v roce 2004 byl ve Spojených státech jako první český volejbalista v historii uveden do mezinárodní Síně slávy. Musil je mimo jiné dvojnásobným olympijským medailistou a dvojnásobným mistrem světa. Volejbal se v Kostelní Lhotě hraje dodnes, jako trenérka tu působí někdejší úspěšná extraligová hráčka Lenka Greplová. „Sám jsem volejbal také hrál, než jsem dal přednost fotbalu,“ říká starosta.
Na chodbě radnice je přitom o zeď opřená vizualizace multifunkční haly, která by mohla vzniknout jako součást revitalizace sportovního areálu u současného fotbalového hřiště. Předpokládaná investice se ale šplhá do desítek milionů korun. Stejně tak plány na stavbu domu pro seniory nebo bydlení pro mladé. V hlavě má také plán na vybudování kavárny v opuštěném stavení mezi radnicí a obecním rybníkem, ale možná že tento objekt nakonec skončí jinak. „To všechno jsou vize do říká Tomáš Drobný.