Tento týden je zase dalším z těch „výživných“, co se událostí kolem peněz týče.
Kupříkladu „daňový balíček“ s dárky pro voliče, který prohloubí deficit veřejných financí o dalších více než 130 miliard korun, momentálně zkouší přebalovat Senát. V dolní komoře mezitím „načítají“ změny do státního rozpočtu, jenž byl zcela mimo ještě dřív, než byl v prvním čtení schválen jeho 320miliardový schodek. A na Hradě chce Miloš Zeman chránit „rozpočtovou stabilitu“ tím, že bude balíček vetovat.
Prodražený funus
Samo o sobě by bylo veto vskutku chvalitebné, kdyby jeho hlavním důvodem nebyla sleva na poplatníka. To je sice drahý, ale v časech recese ekonomicky obhajitelný způsob, jakým pohřbít superhrubou mzdu. Ta kouzlem nechtěného vznikla kvůli obavám, co by „rovná daň“ 15 procent způsobila rozpočtové stabilitě, a tak se sazba „opticky“ ponechala, ale rozšířil se daňový základ. Museli přijít Andrej Babiš s Alenou Schillerovou, aby tuto ryze účelovou blbinu v české daňové soustavě pohřbili, ale že se jim ten funus tak zvrhne a prodraží, to by nečekal ještě před rokem ani pesimista.