Kolik češtin umíš, tolikrát jsi Čechem. Ve škole nás učí, že existuje jen jedna, ta spisovná, ale přitom má mnoho podob a svou tvárností a hravostí je skvělou reflexí doby.
Martin Kavka a Michal Škrabal společně v roce 2018 vydali knihu Hacknutá čeština: Neortodoxní slovník dnešní mateřštiny. Do budoucna chystají pokračování, kde se chtějí více zaměřit i na empirická data a statistiky. | René Volfík, UK
„Slovník Čeština 2.0 je vlastně takovou kronikou. Když se podíváme na nová slova za poslední rok a půl, jednoznačně dominuje téma koronavirus. Nová slova zároveň skvěle reflektují vývoj epidemie i náladu společnosti - od počátečních obav a potřeby pojmenovat novou situaci přes humor až po současnou frustraci,“ říká novinář a copywriter Martin Kavka.
První slovo skoronavirus - chřipka tak silná, že by to mohl být covid-19, se objevilo v lednu 2020. „Celkem za dobu pandemie na webu přibylo přes tisíc slov spojených s koronavirem. Některá hned po vzniku upadla v zapomnění -neuchytila se, jiná se do jazyka začlenila a je pravděpodobné, že některá již v češtině zůstanou,“ říká lexikograf Michal Škrabal z Ústavu Českého národního korpusu Filozofické fakulty Univerzity Karlovy.
Pomyslným skokanem roku se stalo slovo lockdown, které nemělo ani ustálený český ekvivalent. „Podle jednoho česko-anglického slovníku z roku 2003 opisná definice slova lockdown zní,uvěznění trestanců do cel po skoro celý den‘. A najednou je situace zcela jiná a v novém významu ho používají všichni,“ líčí Škrabal. Jedním z důkazů, že se lockdown stal součástí slovní zásoby, je kromě jeho častého užívání ve všech pádech obou čísel také vznik odvozenin - lockdownový nebo třeba sousloví tvrdý a měkký lockdown.
Celý článek je dostupný předplatitelům týdeníku Hrot